I helvete!
- Hva gjør du? - Hva gjør du?
- Du smadret kneet mitt. - Følger du etter meg nå?
Følger etter? Jeg beskyttet deg.
Fra hva, sørstats-pervoer?
Samma det.
- Du er ikke sann. - Det er ikke så ille.
Det er mitt kne. Jeg vet hvor ille det er.
Hva gjør du her ute?
Det er eneste sted frukttrærne ikke er rensket.
Du burde ikke gå hit alene, ikke etter...
Det går fint. Jeg kan ta vare på meg selv.
Akkurat. "Jeg trenger ikke beskyttelse.
Jeg klarer meg.
Jeg Kate. Jeg kaste stein."
Fått ferten av blod i vinden?
Hører du det ikke?
Hva gjør du?
Jeg må vaske kneskaden.
Kom igjen, Fregnefjes.
Etter alt vi har måttet tåle på denne jævla øya,
fortjener vi ikke å kose oss nå?
Takker du nei?
Er du navlebeskuende, gørr og deppa, du?
Tja.
Det er kaldt. Kom igjen, jente!
Deilig, ikke sant?
Kom igjen, vi svømmer til steinene.
Går det bra?
Ja. Og du?
Ja. Jeg skal undersøke dem.
- Undersøke hva? - Se hva de har på seg.
Sawyer!
Fant ei lommebok.
- Du er ekkel. - Han vil ikke savne den.
Hjelp meg med kofferten.
Jeg er ekkel, men ikke du?
Den er min.
Du har ikke tilfeldigvis nøkkelen på deg, vel?
Kofferten er ikke din, vel?
Nei.
Nåvel.
Har du noe i mot at jeg...
- Ta den. - Jeg bryr meg ikke.
Det ser ikke sånn ut.
Er det noe du vil fortelle meg om kofferten?
Ta den.
Alt blir skylt ut i havet!
Det er ikke normalt.
At tidevannet snur så fort.
At det stiger så fort.
Det er mye her som ikke er normalt.
Så fort stranden vaskes bort,
kommer skroget til å stå under vann om et par dager.
Vi må få alt dette vekk fra stranden før det blir kveld.
Jeg håper det blir bedre når vi flytter lenger bort.
Det ville bli bedre hvis alle flyttet innover.
Jeg tror folk er engstelige for å dra inn i jungelen
etter det som skjedde med den gravide,
for ikke å nevne den tingen.
Sayid...
Du må lede meg tilbake til den franske dama, Rousseau.
Claire er fremdeles borte.
Rousseau nevnte at det var...
...andre på øya. - Hun var blitt tullete.
- Du hørte dem. - Jeg vet ikke.
- Du sa at du... - Vinden.
Vinden spilte meg et puss.
Hva med papirene du tok fra henne, da?
Dokumenter, kart. Er det...
Jeg er flink i matematikk, men sånt som dette har jeg aldri sett før.
Det står notater på fransk på kart og diagrammer.
Får jeg dem oversatt, kan jeg kanskje få noe ut av det, men...
Hva?
Kanskje enkelte ting ikke burde oversettes.
Ja ha?
Kanskje du burde si det til ham.
Jeg ser du er produktiv.
- Hvor har du vært? - Hva mener du?
Du og Locke har gått før daggry og kommet hjem når det er mørkt.
Hva driver dere på med?
Er han din nye kjæreste?
- Vi leter etter Claire. - Jeg trodde sporet var borte.
- At ingen visste hvor de skulle lete. - Men jeg gjør iallfall noe.
Ser du ikke hvordan de ser på oss? Vi er en vits.
Jeg prøver å bidra med noe.
Og du er bare... du er udugelig.
Ok, miss Ryan, hvis du gir meg et bevis,
kan vi gå i gang med lånesøknaden.
Ok. Vær så god.
Hva gjør du i New Mexico?
- Jobber. - Hva jobber du med?
- Jeg er fotograf. - Hva fotograferer du?
Jeg er blitt hyrt til å lage ei billedbok.
Bilder av gamle småbykinoer.
Det er en flott én i Rio Doso.
Den er lett å finne. Rett ved hovedgata.
Jeg skal sørge for at du får en takksigelse, mr... Hutton.
Mark.
Alle legger seg på bakken! Ned på bakken nå!
Ikke tenk på det engang! Kom igjen!
Hold kjeft, og gå bort dit!
- Hvem er der bak? Jeg ser deg! - Legg deg ned!
Ut! Kom igjen!
Ja vel! Hold deg i ro!
Hei, jente, reis deg og gå dit bort! Kom igjen!
Bli der! Legg deg ned på bakken, kjerring!
Er du banksjefen?
- Jeg sa: "Er du banksjefen?" - Ja.
Bra. Så åpner vi pengehvelvet
før folk blir drept.
- Ikke se på meg! Se i gulvet! - Ned med deg!
Ned, sa jeg!
Har deg.
Kom deg vekk.
Ikke for å krangle,
men jeg tror du er øverst.
Kanskje det ikke var kofferten du kom for.
Nå da.
Hvis du ville slåss, skulle du bare sagt fra.
Vil du prøve igjen?
Gi meg den.
Nei.
Vi er ganske nær ekvator.
Sola er nok sterkere enn du er vant til.
Jeg har godt grunnlag.
Det var noe jeg ville spørre deg om.
Hva, da?
En tjeneste.
Kan du oversette papirene jeg tok fra Rousseau?
- Hvem er Rousseau? - Den franske dama.
Nødsendingen vil fikk inn.
- Ba broren min deg om dette? - Broren din?
Nei.
Papirene inneholder likninger med notater på fransk.
- Hvis du skjønner notatene... - Beklager, det går ikke.
Du er den eneste som kan fransk her.
- Kan så vidt litt fransk. - Vær så snill, Shannon.
Kan du ikke prøve iallfall?
Faen i helvete.
Du kaster bort tiden.
Får du dirket opp en Halliburton, skal jeg bære deg til LA.
Da bør du finne deg en flystripe, far,
for jeg kan dirke opp alt av låser.
- Hva driver han med? - Prøver å dirke opp en Halliburton.
Lykke til.
Eneste måte å åpne kofferten på, er med rå kraft, kollisjonshastighet.
- Hva betyr det? - Du må slå den med noe hardt
som ei slegge eller økse.
- Har du den? - Ja.
Der.
Er det ingen lettere måte å komme dit på?
Den letteste måten er ikke alltid best.
- Så noen at du tok den? - Nei.
- Jeg tror ikke det. - Hva blir det til?
Unnskyld?
"Nei" eller "jeg tror ikke det"?
- Nei. - Bra. Da går vi i gang.
Hallo, Charlie.
Å, det er sant.
Du sier ikke så mye for tiden.
Det betyr ikke at du får være uhøflig.
Unnskyld?
Alle andre
hjelper oss med å flytte leiren bortover stranden.
- Bortsett fra du. - Tuller du?
Tror du det bare er du som har noe å være lei deg for?
Jeg har triste historier, så kan du ikke ta tak
i andre enden og hjelpe meg?
Nå?
Kom igjen.
Kollisjonshastighet...
Fysikk, meg i ræva!
Nå da.
Faen i...
Ufattelig.
Ikke tenk på det engang.
Pokker.
Jeg visste du ville ha den, Fregnefjes, men ikke hvor mye.
Du må komme med et nytt knep.
Gud.
Ok. Ok!
Ok, dette er tøvete.
Gi deg. Jeg har et forslag til deg.
Sier du hva som er inni, skal jeg gi deg den.
Mener du det?
Det er plent umulig å åpne den.
Nå er jeg bare interessert i å finne ut hva som er i den.
Rolig, søta. Jeg bryr meg egentlig ikke.
Det jeg lurer på, er hvorfor det er så viktig for deg.
Siste sjanse.
Ja vel.
Gi meg nøkkelen nå.
Jeg er lei av å spørre pent.
Gi meg nøkkelen til pengehvelvet.
Du dreper meg. Hvorfor skulle jeg...
Tror du vi skal diskutere dette?
Ta det med ro, folkens! Vil dere dra hjem?
Ikke se på meg! Se i gulvet! Ta det rolig. Ligg i ro.
Jeg spør ikke flere ganger.
Gi meg nøkkelen!
- Jeg kan ta ham. - Hva?
Den høye fyren. Han ser ikke på oss.
Nå eller aldri. Hold hodet lavt.
Hei! Pass opp!
Ta den opp!
Skyt ham!
Skyt med pistolen!
- Dekk ham! - Skyt ham!
- Slå av sikringen! - Gi meg den.
Den er på siden! Skru den av!
Jeg kan ikke skyte med pistol!
Vil du bli skutt, tjukken?
- Ok, helt. - Nei, ikke gjør det.
Hold kjeft! Nå går vi og tar en prat.
Her inne. Kom igjen.
"Jeg kan ikke skyte med pistol"?
En klassiker.
Du sa ikke noe om at det var matte.
Ta deg av fransken, du, så tar jeg meg av matten.
Jeg fikser ikke dette.
Jeg vet du får det til hvis du konsentrerer deg.
Hvor lærte du fransk?
Jeg traff en fyr.
- En fyr? - I Frankrike, i St. Tropez.
Jeg bodde der en stund.
De sier det er beste måten å lære fremmedspråk på.
Ja vel.
La meg nå se.
Så...
Hva er dette? Hva er det for?
Hodepine.
Kult.
Greit.
- Vi har et problem. - Vi har et problem, eller...
...du har et problem?
Du er den eneste som vet om meg.
Før jeg dro fra Sydney,
hadde marshalen som fulgte meg, en sølvfarget koffert.
Flyselskapet nektet ham å ta den med på flyet.
Det var vanskelig nok å overtale dem til å la ham bære våpen.
Men kofferten ba de ham om å sjekke inn.
Hva var i kofferten?
Litt reisepenger. Noen personlige eiendeler.
Og fire 9 mm med ammunisjonsesker.
- Pistoler. - Pistoler.
- Hvor er kofferten nå? - Sawyer har den.
- Han har ikke fått den opp. - Flaks for oss.
Men det vil han, før eller siden.
Hva vil du ha meg til å gjøre?
Jeg vet hvor nøkkelen er. Han...
Marshalen hadde den i lommeboka
i baklommen.
- Jeg begravde ham, Kate. - Jeg vet det.
Hvor?
- Hva annet er det i kofferten? - Hva?
Hva er det ellers i kofferten?
Ingenting.
- Er det sannheten? - Bare våpen.
Vil du ha hjelp av meg,
skal vi åpne kofferten i fellesskap.
Ok.
- Hvorfor smiler du? - Gjør jeg?
Du ser glad ut.
Da er jeg vel det, da.
Hvorfor? Alt er fælt.
- Det er ikke fælt. - Vi sitter fast på ei øy.
- Ingen kommer etter oss. - Det vet du ikke.
Det jeg vet,
er at det er noe i jungelen som spiser folk.
At vi ikke har hørt fra det, betyr ikke at det ikke er sultent mer.
Jeg vet at det fins én eller flere personer som vil oss vondt.
- Charlie. - Og...
Ingen klandrer deg.
Hva?
For det som skjedde med Claire.
Det var ikke din feil.
Du gjorde alt du kunne,
og det var nære på at du ikke strøk med selv.
Ja.
Kanskje jeg burde ha dødd.
Vet du hva jeg tror, Charlie?
At du bør be om hjelp.
Hvem skal hjelpe meg?
Hvorfor la du ham ikke blant de andre
da du brente flyskroget?
Jeg hadde behov for å begrave ham.
- Er du klar til å gjøre dette? - Visst faen.
Nå løper fantasien deres løpsk.
Ta i. Han prater ikke hvis detaljene ikke stemmer.
Du og de detaljene dine.
- Kom igjen, helt. - Ikke gjør det.
Hold kjeft! Ta det med ro, alle sammen!
- Stille, sa jeg. - Ja vel, herr banksjef.
Vil du leke tøff negl?
Beskytte et hvelv som ikke er ditt engang?
Ok. Det vil få konsekvenser.
- Han dreper meg uansett. - Hvis du ikke holder kjeft...
Du har tre sekunder på deg til å gi meg nøkkelen.
Én...
To...
- Tre. - Greit.
Jeg skal gi deg den.
Bra. Kom igjen.
Rett rundt her.
Kom igjen.
- Går det bra? - I forhold til hva, da?
- Vil du at jeg... - Nei. Jeg gjør det.
Herregud.
- Fant du den? - Ja.
Nøkkelen er ikke her.
Er den ikke?
Det var godt gjort å distrahere meg med lommeboka.
Åpne den.
La være.
"Den glitrende sjøen"? Nei, vent.
"Den sølvglitrende sjøen som forandres."
- Det er samme som sist. - Er du sikker?
Likningen er annerledes. Det rimer ikke.
Det du sier, gir ikke mening.
Ok.
Hva med denne?
Den burde si noe om breddegrader.
- Noe om stjernene. - Gi meg litt plass.
"Ved siden av dammen... blå..."
"Blå evighet."
Nei, vent... "Blå uendelighet."
- "Blå uendelighet"? - "Blå uendelighet".
Det er noe kjent med dette.
Det du har fortalt meg, har bære vært vrøvl
den siste timen, og nå virker det kjent?
For det første sa jeg at jeg er elendig i fransk.
For det andre er ikke dette mitt vrøvl.
Har det ikke slått deg at etter 16 år på denne hersens mysterieøya
er kanskje ikke vennen din helt med lenger?
Dette var en tabbe.
Ja.
Har du ikke hørt det? Jeg er helt udugelig.
Sawyer?
Hei, doktor.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Regnet med at hun ba deg gjøre drittarbeidet sitt.
Nå? Skal vi slåss om den, eller?
Nei, du skal gi meg den.
- Skal jeg? - Ja.
Skal jeg gi deg den uten videre?
Ja.
- Hvorfor skulle jeg gjøre det? - Cephalexin.
Ja ha? Fortsett.
Det er antibiotikaen jeg gir deg for knivsåret i armen din.
Du er midt i en syklus. Fortsetter jeg å gi deg piller,
vil du bli frisk som en fisk.
Men jeg skal slutte å gi deg dem.
I to dager kommer du til å tro at alt er bra.
Så begynner det å klø.
Dagen etter vil du få feber og begynne å se røde striper
nedover på armen. Én dag eller to senere...
...vil du trygle meg om å ta kofferten for å amputere armen.
Fin historie, Jack.
Selv om den var sann,
hadde du ikke gjort det.
Du tar feil.
Sa hun hva som var inni?
Ikke til meg heller.
Håper du har solid klippeverktøy hjemme i Hulebyen.
Du må ha noe sånt for å få hull på denne.
Jeg finner vel på noe.
Jeg vet du tror at du gjør henne en tjeneste,
men uansett hvordan hun overtalte deg til dette,
så løy hun, kompis.
Vi skal gjøre dette sammen.
- Hvorfor? - Fordi det sa jeg vi skulle.
Hva venter du på? Åpne den jævla dingsen!
Det var andre boller. Ikke rør deg.
- Vær så snill. Ikke... - Hold kjeft.
Jeg slapp dere inn. La jenta gå nå.
La jenta gå?
Du har overhodet ikke snøring, har du vel?
Det var jenta som planla hele opplegget.
Jenta valgte denne banken og dette hvelvet.
Hele opplegget var jentas idé.
- Hva finner du på? - Rolig, Maggie.
Rydder bare opp etter meg.
Skyter du, så skyter jeg.
- Vent. Hva? - Jeg sa at ingen skulle skades.
Jeg vet du er kald,
men du er ikke så kald.
Hva i helvete foregår her?
- Du skjøt meg, di dumme hurpe! - Hold kjeft, Jason.
Jeg sa hun ikke var til å stole på.
Gi meg nøkkelen til bankboks nr. 850.
- Hvem er du? - Nøkkelen til bankboksen.
Du må ha to nøkler, bankens og...
Du har kundenøkkelen. Hvorfor...
Jeg er ikke oppført.
Lurte du meg med på dette pga. En bankboks?
Jeg lover deg at du bør drepe meg.
- Hvis ikke... - Jeg heter ikke Maggie. Gå.
Er det noe du vil fortelle meg?
Ja vel, da.
PERSONLIGE EIENDELER
Er det denne?
Var det den du ville ha?
Hva er det?
- Ingenting. - Hva er det, Kate?
Du ville ikke forstå.
Si meg sannheten.
For én gangs skyld. Hva er det?
- Det tilhørte ham jeg elsket. - Sannheten.
Det tilhørte ham jeg elsket!
Slutt å lyve!
Det tilhørte ham jeg drepte!
Mannen din var i haleseksjonen på flyet.
Ja, det var han.
Men han kommer.
Tror du han er i live?
Det vet jeg han er.
Hvordan?
Jeg gjør det bare.
Det er en hårfin balanse mellom fornektelse og tro.
Det er mye bedre på min side.
Hjelp meg.
Kjære deg...
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Himmelske Far,
vi takker deg.
Vi takker deg for at du førte oss sammen i kveld.
Og vi ber deg
vise Charlie veien...
Fyren fra St. Tropez
hadde en unge.
En skikkelig drittunge, som hatet meg.
Han het Laurent.
Han så på en film om igjen og om igjen
hver dag hele dagen, som barn gjør. 900 ganger.
Det var tegnefilmen om fisk.
Du vet, én av disse datagreiene.
Hvorfor sier du dette?
Filmen var dubbet på fransk,
og på slutten var det en sang.
De notatene er sangtekster.
Den franske dama
er akkurat som Laurent,
for hun skrev dem igjen og igjen.
Hvilken sang er det?